TERMINALUL
United Airlines anunță sosirea zborului 9435 de la Beijing.
Reprezentantul relațiilor cu publicul să se prezinte la poarta C-42.
Toți vizitatorii SUA, să se alinieze de la ghișeul 1 la 15.
Vă rog completați formularele I-94.
Care e scopul vizitei dumneavoastră? Afaceri sau de plăcere?
În vizită. Cumpărături?
Sau plăceri.
De plăcere. Afaceri.
Cât o să stați în SUA?
Pot să văd biletul de întoarcere, vă rog?
Cu afaceri sau de plăcere? O lună.
Ședere plăcută. Următorul.
Vă rog, pregătiți pașapoartele, formularele de imigrare, I-94
și declarațiile vamale pentru inspector.
Fii pe fază. Pescuiește. Recepționat.
Îi vezi pe aia în pulovere cu Mickey Mouse?
Grupul din China. Au legătură spre Orlando.
Când ai mai văzut turiști chinezi în drum
spre Disney World fără aparate foto?
Posibile acte false la 10 și 11.
Domnule! Domnule! Pașaportul!
Mulțumesc.
Bun venit, domnule Navorski.
Scopul vizitei?
Afaceri sau de plăcere?
Confiscați actul, pașaport internațional invalid.
Domnule, am un pasager în S. I. F. la 6.
Nu!
Domnule Navorski, urmați-mă, vă rog.
...zborul numărul 746 pentru Montreal
trebuie să treceți pe la Biroul Imigrări, înainte să vă luați bagajele.
În regulă. Domnule Navorski, vă rugăm să așteptați aici.
Următorul, vă rog.
Ce anume faceți în Statele Unite, domnule Navorski?
Taxi galben, vă rog.
Duceți-mă la Ramada Inn.
Lexington 161.
Stați la Ramada Inn?
Păstrează restul.
Știți pe cineva în New York?
Da.
Pe cine? Da.
Nu! Știți pe cineva în New York? Da.
Pe cine? Da.
Lexington 161.
Bine, domnule Navorski, vreau să văd biletul de întoarcere, vă rog.
Nu, biletul de întoarcere. Al dumneavoastră...
Da...
E doar un control de rutină.
O să am nevoie și de pașaport.
Bine.
Nu, nu... Domnule Navorski! Mulțumesc.
Domnule Navorski.
Acela. Pașaportul.
Acela.
Domnule Navorski? Scuze, că v-am reținut. Ce faceți?
Sunt Frank Dixon, directorul vămii și protecției graniței, de pe JFK.
Ajut oamenii cu problemele de imigrare.
Căutăm un translator pentru dumneavoastră.
Cum stăm? Am găsit un translator?
Înțeleg că știți puțină engleză.
Da. Da? Bine.
Sper că nu vă supărați dacă mănânc cât vorbim. Am niște vești proaste.
Țara dumneavoastră a suspendat privilegiile de călătorie
cu pașapoartele emise de guvernul vostru.
Și Ministerul de Externe v-a revocat viza
cu care puteați intra în SUA.
Asta ar fi, pe scurt.
Cât ați zburat, a avut loc o lovitură militară în țara dumneavoastră.
Au murit membri din garda prezidențială,
atacați în miezul nopții cu arme de foc.
Se transmite pe GHN, cred.
Au fost foarte puține victime civile. Sunt sigur că familia dumneavoastră e bine.
Domnule Navorski, țara dumneavoastră a fost răsturnată din interior.
Republica Krakozhia are conducere nouă.
Krakozhia. Krakozhia.
Exact. Nu cred că înțelege.
Bun, ascultă... Bine. Ascultă.
Imaginează-ți că chips-urile astea sunt Krakozhia.
Kra-kozhia.
Da, bine.
Krakozhia. Bine.
Deci chips-urile sunt Krakozhia.
Și mărul ăsta... Mărul mare. Mărul mare.
Mărul mare reprezintă Rebelii Libertății.
Bine?
Adio Krakozhia! Bine?
Guvern nou. Revoluție! Înțelegi?
Toate zborurile, în și din țara ta, au fost suspendate pe termen nedefinit.
Noul guvern a închis granițele. Pașaportul și viza ta nu mai sunt valabile.
Deci momentan ești cetățean... al nimănui.
Acum, nu îți putem acorda acte noi.
Chiar și actele noi, nu ar fi valabile până când SUA nu recunoaște
noul statut diplomatic al țării tale.
Nu îndeplinești condițiile pentru azil, refugiat,
protecție temporară, ajutor umanitar, voiaj de afaceri
sau viza diplomatică. Nu te încadrezi în nici una.
Momentan, ești pur și simplu...
...inacceptabil. Inacceptabil.
Inacceptabil.
Turul Marelui Măr include podul Brooklyn, Empire State Building, spectacolul Cats.
Mai am o veste proastă. Cats nu mai joacă.
Bine, bine.
Acum merg în New York. Mulțumesc.
Nu, domnule Navorski. Nu te pot lăsa să intri, în State, deocamdată.
Krakozhia. Nu te putem lăsa să mergi nici acasă.
Nu ai casă. Ba nu. Practic, nu există.
E că în "Zona crepusculară". Ai văzut serialul?
Da. Îl aveți acolo?
"Țintă Guralivă","Coșmar la 10.000 m", "Inadaptații Zanti".
Ăla e din "La limita imposibilului", domnule.
Da? Nu contează.
Unde cumpăr pantofi Nike?
Bine, domnule Navorski, vino cu mine.
Uite care e dilema mea, domnule Navorski.
Tu n-ai dreptul să intri în SUA și eu n-am dreptul să te rețin.
E o hibă în sistem.
Eu sunt hibă. Până o rezolvăm
sunt silit să te las să intri în zona de tranzit internațional.
Așa că am să îți semnez un formular care o să te facă un om liber.
Liber? Liber. Liber.
Liber să mergi unde vrei în zona de tranzit internațional.
Bine? Bine.
Bine.
Sunt sigur că se rezolvă până mâine
și bun venit în Statele Unite. Aproape.
Mulțumesc. În regulă.
Mulțumesc, Judge.
DEPARTAMENTUL AMERICAN DE SECURITATE PE TERITORIUL NAȚIONAL
Sosirea zborului 76 din Singapore.
Acum, domnule Navorski...
Domnule Navorski. Domnule Navorski.
Asta e sala de tranzit internațional.
Poți aștepta aici. Există cupoane de masă.
Le poți folosi la restaurante. Banii din Krakozhia nu sunt buni aici.
Asta e o cartelă cu 15 minute pre-plătite.
Poți suna acasă, dacă vrei.
Asta e un pager, ca să te putem contacta.
Ține-l la tine tot timpul.
Asta e o cartelă de identitate ca să poți intra la VPG...
După ușile alea... Domnule Navorski, uită-te la mine.
Dincolo de ușile alea e teritoriul american.
Domnul Dixon vrea să-ți fie foarte clar
că nu ai voie să treci de ele.
Nu poți părăsi clădirea. America e închisă.
America închisă. America închisă.
Ce să fac?
Aici poți face un singur lucru, domnule Navorski.
Cumpărături.
Pasagerii zborului 854 New York spre Varșovia...
...comunitățile internaționale încearcă să ajungă la o rezolvare pașnică.
Un popor tulburat trebuie să se întrebe dacă o să mai cunoască stabilitatea politică,
...sau un lider care să le asigure un loc pe scena mondială.
...au fost luați ostatici. Vicepreședintele a fost ucis.
De asemenea, membrii cabinetului, 13 soldați răniți și 20 de civili.
În zori, rebelii au împrejmuit clădirile de stat.
Într-un gest simbolic, steagul Krakozhiei a fost rupt
la Palatul Prezidențial și clădirea Parlamentului.
Vă rog! Vă rog!
Televizorul.
Pasagerii Chen Wan-Shiu și Liu Tao-Jing,
să poftească la casă, să își ridice permisul de acces la bord.
Știre nouă. Aseară o lovitură militară a răsturnat guvernul din Krakozhia.
Bombardamente și focuri de armă s-au auzit în timpul nopții.
Deși detaliile nu sunt clare,
ni s-a spus că președintele Vagobagin și asistenții lui au fost luați ostatici.
Bună ziua, domnule. Sunteți membru al Clubului Covorul Roșu?
Îmi trebuie tichetul de îmbarcare și cardul clubului, domnule.
Îmi pare rău, domnule. Asta este o sală privată.
Cea publică e jos.
Cea mai mică națiune din zona a fost zguduită de altă revoltă politică.
Krakozhia a fost implicată într-un război civil
și mișcări separatiste sângeroase în anii '80 și '90
încercând să facă tranziția de la comunism.
Fii atent... Te rog.
Vă rog. Telefon? Telefon?
Vă rog.Vă rog.
Din motive de securitate, vă rugăm să vă țineți bagajele cu dumneavoastră, tot timpul.
Altfel bagajele pot fi ridicate pentru inspecție și pot fi distruse.
Dumnezeule! Dumnezeule, mi-ai rupt valiza!
O am din Paris! Era geanta mea preferată!
Nu pot să cred că mi-ai rupt-o! Mamă! Tată! Mi-a rupt valiza!
Document pentru mâncare! Scuză-mă... Stai! Stai!
Ai programare?
Îmi pare rău, nu las pe nimeni să se uite în gunoiul meu fără programare.
Am liber marțea viitoare.
Marți! Marți!, Luni, marți, miercuri, joi.
Ar fi un timp bun, pentru tine să te întorci și să dispari.
Bine, la revedere. Scuze.
Marți.
SCUZAȚI PRAFUL
Nu trageți!
E de 12 persoane, Frank. Generator de 120V, bar și aragaz.
Știu. Arată superb.
E visul meu. Răsplata după atâția ani de muncă.
E o barcă superbă. Sper să ți-o iei repede.
O meriți. Mulțumesc, Frank.
O meriți. De fapt, mi-am luat-o ieri.
Zău?! Felicitări!
Te nominalizez să-mi iei locul.
De azi preiei îndatoririle de comisar
până primești aprobarea de la Washington.
Chiar? Nu știu ce să spun. Iisuse!
Iisuse! E adevărat, Richard? Este adevărat Frank, este adevărat.
Nu te preface surprins.
Aștepți să ies la pensie sau să crăp de ani de zile.
Nu, nu așteptăm să ieși la pensie.
Nu-i nimic Frank.
Pensionarea mea o să fie făcută oficială când depui jurământul.
Aștepți de mult asta. Așa e.
Ai doar grijă cu procesul de inspecție.
O să am. Sunt aici de 17 ani, așa că...
Frank, e vorba de postul de comisar.
Lumea se bizuie pe tine să îi conduci, să fi un exemplu.
Ce vrei să spui?
Spun că e o slujbă ce nu o poți pierde.
Trimite columbienii la audierile pentru azil.
Vezi cazierele chinezilor, înainte de deportare
și sună părinților puștilor din Long Island,
spune-le că e o idee prosta să-i lase în Jamaica.
Da, domnule.
Hai, repejor! America de Sud și Madrid sunt pe pistă.
Vreau să decoleze în jumătate de oră. Haideți!
Domnule Thurman.
E un bărbat care umblă prin terminal în halat de baie.
Știu, domnule. Dumneavoastră l-ați pus acolo.
APROBAT
Bun venit în Statele Unite!
Următorul!
Am nevoie de viză.
Unde vă e formularul verde? Nu pot face nimic fără el.
Duceți-vă la perete.
Următorul!
Domnule.
Formularul verde deschis.
Verde deschis.
Domnule Navorski, nu puteți intra în Statele Unite fără viză.
Nu puteți lua viza fără pașaport
și nici alt pașaport fără țară.
Nu putem face nimic pentru dumneavoastră.
Eu vă dau verde deschis.
Îmi pare rău, că ați pierdut o zi întreagă.
Deocamdată sunteți pur și simplu...
Inacceptabil! Da.
Inacceptabil!
De ce mai e aici?
Dumneavoastră i-ați dat drumul, domnule. L-ați lăsat aici.
De ce nu iese pe ușă? De ce nu încearcă să scape?
Dumneavoastră i-ați spus să aștepte. N-am crezut că o s-o facă.
Nu se încadrează nicăieri. Cine naiba așteaptă în situația asta?
Nici o veste de la Ministerul de Externe, dar cred că-l putem deporta, în câteva zile.
În câteva zile, săptămâni, o lună...
Cine știe la ce se gândește? Din ce gulag o fi scăpat?
Următorul!
Să mi se raporteze tot ce face.
Vrei să-l reținem iar? Nu, îl conduc la ușă.
Bună.
Ai programare? Da. La 9:30.
Document de mâncare, gunoi. Marți.
Marți! Urăsc marțea!
Scuză-mă.
Aeroporturile sunt locuri înșelătoare, domnule Navorski.
O să-ți spun ceva.
Ceva ce nu poți spune nimănui.
Înțelegi? E secret.
Secret? Da, un secret.
Azi, la 12, paznicii de la ușile ălea o să plece din post
și schimbul lor o să întârzie 5 minute.
Întârzie 5 minute.
Da, întârzie 5 minute. La 12. Doar astăzi. Doar de data asta.
Nimeni n-o să păzească ușile...
și nimeni n-o să te urmărească. Deci America nu e închisă.
Nu.
America, pentru 5 minute, e deschisă.
O viață frumoasă, domnule Navorski.
Prins și eliberat, Judge. E foarte simplu. Uneori prinzi pești mici,
le scoți cu grijă cârligul, îi bagi în apă și le dai drumul,
ca și altcineva să aibă plăcerea să-i prindă.
Bine!
În regulă, începem!
Bine. Cheamă-i!
Johnson, eliberați ușile.
Bine. Haide.
Pleacă de acolo. Bine, aceea e ușa.
Bun.
Începem! Unde e?
Uite-l! Nu e el. Ești sigur? Da!
El este.
Bine, Viktor.
Așa.
Ce e așa complicat? Nu te opri. Ieși Viktor.
Haide. În câteva minute o să fi problema altcuiva.
Vrea să fie sigur că nu e văzut.
Știu. I-am spus că n-o să fie urmărit.
Hai. Așa. Asta e.
Cheamă poliția aeroportului. E pe drum.
Scuzați-mă.
Așa! Acum.
Trebuie să-și ia avânt, bănuiesc.
Hai, Viktor. Pleacă.
Pleacă.
Ce faci? Ce face? De ce îngenunchează? Se roagă?
Nu. Își leagă șiretul. Se roagă la prânz?
Hai. Pleacă.
Întoarceți camerele!
Unde e? Unde e?
La stânga. Nu, era la ușă.
Dacă dăm puțin spre stânga... Bine, bine.
Eu aștept!
La ce vă uitați? Înapoi la treabă! Mulțumesc.
Dumnezeule! La naiba!
Dumnezeule... Ăsta e al tău! Mulțumesc.
La naiba!
Vezi? Podeaua e udă.
Asta ești tu.
Am întârziat.
În ce zonă suntem? Nu îmi amintesc poarta.
Poarta 24.
Sigur? Da.
Mulțumesc.
Doamnelor și domnilor...
Stai! Stai!
Pentru tine. "Pantofi ieftini".
Etajul doi. Tocuri mici.
Bună, iubitule. Vino încoace!
Cred că e de la CIA. L-au trimis aici ca să ne spioneze.
Nu știi ce spui. Tipul nici nu știe engleza.
Dacă ar învăța, tipul ăsta...
Dacă nu știe, cum se poate întâlni cu o femeie frumoasă?
O stewardesă!
Deci și ea e CIA? Nu.
Pare rusoaică. KGB. Ea i-a dat un toc de la pantof
și el o bucată de hârtie.
Ce era? Un microfilm? Un cupon de la "Pantofi ieftini".
Trebuie să fie un cod.
Amice, cred că ai inhalat prea mult din produsele alea de curățat.
Vă previn, aveți grijă.
Tipul ăsta e aici pentru un motiv și cred că motivul ăsta suntem noi.
Scuză-mă, amice.
RETURNAȚI AICI, 25 DE CENȚI RECOMPENSA
Ce e?
Este Navorski. S-a prins cum e cu monedele.
Bună ziua. Bun venit la Burger King. Doriți să comandați?
Păstrează restul.
Scuzați-mă. Scuzați.
Bună, băieți. Uitați.
Bine, bine.
Hai! Hai!
Bun băiat. Mulțumesc.
Pa, pa.
Bun venit la Burger King. Doriți să co...
"Criză. Criză în Krakozhia."
Acum luptele s-au redus
și ambele tabere au făcut tranșee adânci pentru la iarnă.
E limpede că viitorul Krakozhiei va fi îndoielnic ceva timp,
între timp locuitorii suferă consecințele.
"...și mâncare..." Mâncare!
...în Krakozhia."
"Povestea de pe Broadway este..."
Distribuția... comediei de succes, Prietenii mei...
...care are loc la New York.
Priateli. Prieteni.
Din cauza ninsorii abundente, toate zborurile au fost anulate din nou azi...
"Wayne Newton face 61 de ani, astăzi..."
"Este un miracol."
"Gemeni siamezi coreeni separați azi în Maine..."
"Șanse de supraviețuire jumi-juma."
Următorul.
Îmi dați voie să vă întreb ceva, domnule Navorski?
De ce așteptați aici 2 ore în fiecare zi,
când v-am spus că nu pot face nimic pentru dumneavoastră?
Că noua dumneavoastră viză nu va veni până când
țara dumneavoastră nu e recunoscută de Statele Unite.
Ai două stampile.
Una roșie și una verde.
Deci? Deci am șanse să plec la New York, jumi-juma.
Da. E un mod frumos de a vedea lucrurile, dar America nu funcționează așa.
În calitate de comisar, am creat un nou post la JFK.
Transport de legătură pentru Asistarea Pasagerilor.
Ce o să facă acea persoană, domnule?
Mulțumesc, preiau eu de aici.
Sunt de la Transport de legătură însărcinat cu Asistarea Pasagerilor.
Fără cărucioare, e fără bani. Fără bani, e fără mâncare.
Îi dau câteva zile până o să țâșnească pe ușile alea, încălcând articolul 214.
După aia e problema altcuiva.
De ce nu-l reținem pentru încălcarea articolului 214, acum?
Apoi îl trimitem la detenție.
Trebuie să încalce legea părăsind terminalul.
N-o să mint. În nici un caz ca să scap de unul ca Victor Navorski.
Îmi pare rău, amice. Scumpule!
Lasă-l jos! Lasă-l jos.
Încerci să-mi iei mop-ul. Încerci să-mi iei podeaua.
E slujba mea. Nu te apropia de podea și de mopul meu.
Mâncare. Dacă te mai atingi de el, te omor.
Hei. Eu sunt Enrique Cruz.
Trebuie să vorbim.
Vreau să fac o învoială cu tine. Ce învoiala? Ce?
Am nevoie de informații despre ofițerul Torres.
Dacă-mi dai informații despre ea, te hrănesc.
Ce vrei știi? O vezi în fiecare zi.
Da. Vreau să știu ce-i înmoaie genunchii.
Ce-i face sângele să fiarbă și trupul să freamăte.
E un armăsar sălbatic și tu o să mă ajuți să-l îmblânzesc.
Eu sunt...
Eu sunt admiratorul ei secret.
Ofițerul Torres e armăsar sălbatic? O cheamă Dolores.
Ajută-mă să-i câștig inima și n-o să mai flămânzești niciodată.
Fac asta. Chiar? Promiți?
Da. Bine. Mulțumesc.
Ce e "armăsar sălbatic"?
Ofițer... Torres, prietenul meu a spus că ești un armăsar.
Domnule Navorski.
Trebuie să...
Un ce? Armăsar. Ca un cal.
Treceți dincolo de linia galbenă!
E un cal. Cal frumos. Cine a spus asta?
Prietenul meu, plimbă mâncarea. Domnule Navorski, dincolo de linia galbenă!
Vă ajut când vă vine rândul. Verdele deschis.
Iau verdele deschis. Mă întorc.
Ea a zis un lucru...
Foarte important. Ce? Ce ți-a spus?
Nu-ți place? Nu e bun somonul?
Trebuie gorchitsa.
Ce?
Muștar. Muștar?
Da. Te rog.
Mulțumesc.
Ofițer Torres, îți plac filmele?
Filmele? Nu prea mult.
Rockettes? Nu-mi permit.
Ce-ți place? Convențiile.
Convențiile? Ce e asta?
Convențiile. Convențiile?
E loc secret unde mergi?
Merge la niște convenții îmbrăcată în Yeoman Rand.
Yeoman Rand. E fan Star Trek!
Episod preferat e "Mașina blestemată".
Acum, ascultă Viktor.
Trebuie s-o întrebi ceva foarte important.
Bine. Uite...
Aștept. Ședere plăcută...
Următorul.
Ofițer Torres. Domnule Navorski.
Dacă ai avea de ales.
Între un bărbat bogat sau un bărbat sensibil?
Ce ai alege?
Deci a avut prieten?
Cât timp? Doi ani?
Ce s-a întâmplat?
Mănânci rahat.
Ce? Mănânci rahat.
Mănânci rahat?
Mănânci rahat! Mănânci rahat! Mănânci rahat!
Încearcă să repeți exact ce a spus ea. El a înșelat. Ea l-a prins. Deci...
A, el o înșela! Da. Da. Da.
Noi spunem krushkach. Înțelegi? Krushkach.
Un bărbat cu două femei...
Deci...
Înghesuială. Înțelegi?
Bine. El înșeală.
Spui "înșeală", nu "rahat"!
Nu înșeală, Enrique.
Tu să nu o înșeli.
Nu înșeală.
Nu. N-o s-o înșel.
Ea, e fată bună. N-o să suporte.
Următorul!
Ofițer Torres. Ai fost vreodată îndrăgostită?
Ajunge, Viktor. Cine e?
Cine te pune să mă întrebi lucrurile astea?
Ei bine, e un admirator nefericit.
Misterios?
Nu, nu. Misterios. Un om nefericit.
Suferă atâta. E așa îndrăgostit.
Dar ce a spus?
Păi a spus: "Următorul! Următorul!"
și acum a spus "Te rog, te rog, vino".
Asta e... Stai, ce?
Vin acum! Nu, stai! Viktor!
Viktor, spune-mi mai mult...
Vin! Vin!
Vă rog! Vă rog!
A sunat pager-ul, așa că... Da. A sunat. Am venit.
Am o idee.
Vrei ceva de mâncare? Pari lihnit.
Nu. Nu mâncare. Eu sunt plin.
Bine. Bine.
Mulțumesc.
Deci, domnule Navorski, am niște vești foarte bune pentru tine.
Ce?
Cred că am găsit o soluție să te scot din aeroport.
Cum?
Ei bine, avem aici legi care apără străinii
cu temeri întemeiate de a se întoarce în țara lor.
Dacă putem găsi o astfel de temere la tine,
VPG va fi silit să înceapă procedurile de transfer rapid,
să te înfățișeze unui judecător unde să pledezi pentru azil.
Azil? Azil.
Din nefericire, curțile sunt atât de în urmă cu cazurile de azil
încât cel mai curând o să ajungi în fața unui judecător abia peste 6 luni.
Da și n-o să avem încotro decât,
să-ți dăm drumul timp de 6 luni. Asta e legea. O să fii eliberat.
Exact. O să poți aștepta în New York până la data înfățișării,
Dacă, crezi sau nu, majoritatea nu se mai înfățișează la judecător.
Deci merg New York?
Poți merge la New York în seara asta.
Dar poți pleca doar dacă stabilim o temere întemeiată.
Temere? Temere.
Frică. Frică.
De ce?
Asta e partea cea mai bună.
Nu contează. Guvernului îi e tot una.
Deci o să-ți pun o întrebare simplă.
Dacă-mi răspunzi corect, te pot scoate din aeroport în seara asta.
Deci dacă răspund la o întrebare,
merg la New York.
În seara asta. În seara asta.
Bine. Bine.
Ai, în clipa de față, vreo temere să te întorci în țara ta?
Nu.
Bine. Mai încerc o dată.
Țara ta e în război. Da. Război.
Sunt mulți oameni înarmați pe străzi. Persecutare politică!
Da! E cumplit! Da, este oribil!
Și numai Dumnezeu știe ce se poate întâmpla. Corect?
Oameni nevinovați sunt luați din paturile lor și aruncați în închisoare.
Marțea! Urăsc marțea!
Deci ți-e frică?
De ce? De Krakozhia.
Ți-e frică de Krakozhia?
Krakozhia?
Nu, nu mi-e frică de Krakozhia. Mi-e puțin frică de camera asta.
Eu vorbesc de bombe, de demnitatea umană.
De drepturile omului.
Viktor, te rog nu-ți fie frică să-mi spui că ți-e frică de Krakozhia.
E acasă. Nu mi-e frică de casa mea.
Deci? Merg la New York acum?
Nu. Nu?
Bine.
Mi-e frică de fantome. Mulțumesc mult.
Mă tem de Dracula. Mulțumesc mult.
Mă mai tem de vârcolaci și de rechini.
Mulțumesc mult.
La naiba.
De ce faci asta? Nimeni nu citește semnele în America?
Asta e singura distracție pe care o am.
Un grătar? De-asta n-o să te văd?
Ia să văd dacă am înțeles. Mi-am schimbat programul,
am făcut 4 curse fără pauză,
am zburat 27 de ore în continuu, am făcut înconjurul lumii,
și acum îmi spui că-ți petreci 4 Iulie cu soția ta?
Aia urăște artificiile!
Nu mă minții, bine.
Știu sigur că ai dus-o la Roma weekend-ul trecut.
Pentru că ai zburat cu United, Max.
Ai obiceiul să asculți convorbirile altora?
Nu. Încerc să sun acasă.
Așadar...
Știi de ce-s bărbații ticăloși? Nu.
STRICAT
Pentru că sunt toți mincinoși!
Stai! Stai! Stai! Stai!
Podeaua e udă.
Te rog. Nu fi supărată.
Cum să nu fiu? E însurat.
Un bărbat, două femei. E înghesuială.
Știi ce e cel mai rău?
Nu i-am cerut niciodată s-o părăsească. Îl încurajăm să vadă un consilier matrimonial!
Ce fel de nebună sunt?
Țin cu căsnicia!
Aș vrea doar că sexul să nu fie așa grozav!
Așa grozav. Pa-pa.
Știi... Uneori, dimineața,
mă uit la el peste masă.
Îl privesc dezlegând cuvinte încrucișate.
Încep să mă gândesc că poate... poate ar putea merge.
Că suntem făcuți unul pentru celălalt.
Bărbatul ăsta... te are pe tine...
de ce are nevoie de cuvinte încrucișate?
Asta este problema mea.
Mereu văd bărbații așa cum vreau eu.
Te știu de undeva?
Pantofi comozi. "Pantofi ieftini". Etajul doi.
Te duci acasă?
Nu, am întârziere... mult timp.
Întârzii mult timp.
Urăsc când amâna zborurile. Ce faci?
Mă duc de la o clădire la alta.
Am... pager.
Antreprenor! Și voi călătoriți la fel de mult ca noi.
Îmi pare rău. Mulțumesc mult.
Ce e BH?
În engleză...
Viktor Navorski.
În engleză Amelia Warren. Amelia Warren?
Îmi pare bine să te cunosc. Și mie.
Mă bucur să te revăd.
Îți place mâncarea italiană?
Știu că e târziu și ai probabil alte planuri, dar...
dacă vrei să mâncăm ceva acum, dăm o fugă și luăm un taxi.
Știu un loc unde fac cannelloni delicios.
Nu. Nu pot.
Însurat? Nu.
Prietena? Nu.
Nu pot ieși... cu tine.
Doamne! Îmi pare așa de rău!
Îmi pare rău!
Probabil par o nebună.
Nu. Nu vroiam să mănânc singură.
Podeaua e udă!
Nu, eu... Nu trebuie să explici.
Nu, eu... Te rog, eu...
Ne întâlnim la poarta A la 5.
Nadia.
În restaurant în New York, cât costă cannelloni?
Nu știu. Poate 15 parale.
Dolari? 20.
Doi oameni, 40..
Doi oameni, 40 dolari.
Pot să vă ajut?
Îmi pare rău, domnule. Postul a fost deja ocupat.
Locuiți aproape? Da, poarta 67.
Pentru că ținem la punctualitate... Ați spus poarta 67?
Poarta 67.
Glumiți!
Trebuie să mă ajuți ca să te ajut. Nu văd numărul de asigurare socială, de permis...
...adresa? Nici măcar un telefon?
Telefon? Îți trebuie? Aduc telefon!
Aduc... aduc telefon!
451-1226.
Bine. La ce oră vă putem găsi?
Acum?
Alo? Bună, domnule Navorski.
Da, aici Viktor Navorski. Cine sună?
Aici Cliff, patronul de la magazinul Discovery.
Cliff. Bună.
Ce faceți? Bine. Bine.
Nu deranjez? Nu, am așteptat telefonul tău toată ziua.
Din păcate, postul a fost deja ocupat.
Puteți să vă așezați în altă parte, vă rog?
Da, merg la baie acum. Ar fi bine.
Bine! Mulțumesc. Mulțumesc!
Bine.
Cine e asta?
Cine ești? Nu e nimeni.
Nu e nimeni aici încă două săptămâni. Asta nu e unul din oamenii mei.
Uită-te la cornișa asta. Bună treabă.
Trebuie să fie echipa lui Harry. Ești din echipa lui Harry?
Harry se crede șef?
Plec acum. Unde?
Poarta 67. 67?
De 67 ne apucăm abia peste 10 luni.
Trebuie să fie omul lui Harry. Dacă nu e nici al meu, nici al tău...
Harry încearcă să mă facă să par incompetent.
Trebuie să-l încetinesc până ajunge la 67.
Cum te cheamă? Viktor Navorski.
Bobby, ia-l din echipa lui Harry și dă-mi-l mie.
Începi luni, la 6:30
Îmi dai slujba?
6:30. Da, șefu'.
AZI LA MIEZUL NOPȚII, NU ÎNTÂRZIA
Avem paste cu homar de la Alitalia. Bine.
Avem caviar de la Aeroflot-ul rusesc.
Bine, bine, adu.
Hei, Viktor. Salut tuturor.
Uitați. Omul fără țară.
Intră. Bine ai venit!
Ai văzut asta. Ai făcut bine.
Stai jos.
Aici? Aici.
Hai, stai jos.
Pe el cine l-a invitat? Eu. Ne mai trebuia un om, nu?
Nu joc cu el. Gupta, liniștește-te.
Nu-i spion. De unde știi?
Ar putea înregistra tot ce spunem. Cu un microfon în cămașa.
Sau cu un microfon băgat în fund.
Nu-mi pierd eu slujba. Bine.
Te-ai simți mai bine dacă l-am verifica cu raze X? Da.
Închide ochii!
Bine. Deci ești "curat"... Bine. Hai să jucăm cărți.
O să am bani, dar vineri.
Nu jucăm pe bani, ci pe lucruri nerevendicate de la Obiecte pierdute.
Ai fi surprins ce lasă lumea în aeroporturi. Haide.
Am doi nouari și doi nouari.
Patru nouari! Mulțumesc.
Ai grijă. Stai! Fii atent.
Avem o întrebare pentru tine. Da, suntem doar curioși.
Ce e în cutie?
Asta. Da, am văzut cu razele X.
Știm că nu sunt alune.
Ce e acolo?
Asta e jazz.
Jazz? Jazz, da.
Jazz? Da.
Sigur e jazz? Mai vezi o dată. S-ar putea să fie blues.
Poate salsa. Poate este Stevie Wonder.
Nu, nu, este jazz. Bine, băieți. Bine.
Marele premiu din seara asta este...
Arată-le, Gupta.
Am găsit asta sus.
La Virgin Air. Clasa întâi.
Poftim.
Și aparțin lui...?
Cher.
Cher?
Au fost a lui... Cher?
Da. Cher.
Da, am verificat... Au fost martori.
Ăștia sunt chiloții lui Cher.
Sunteți gata? Grăbește-te.
Deci, împărțim chiloții?
Nu, nu, nu. Nu dacă câștig eu.
Haide. O secundă.
United Airlines zborul numărul 801 spre Narita
anunță îmbarcarea finală.
"Nu poți. Asta este a mea."
"Tu poți fi confuz."
Viktor?
Bine, salut.
Te rog.
Ce mai faci? Bine.
Omule.
Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat data trecută, că te-am invitat așa.
Sunt așa obișnuită ca bărbații să mă ciupească de fund, la 10.000 de metri
ca nu mai știu să mă port cu un tip care-și ține mâinile acasă.
Hai să începem din nou. Da, bine.
Vii sau pleci? Nu știu. Amândouă.
Mie-mi spui?
Napoleon?
Da, citesc multe cărți istorice, sunt lungi și ieftine de obicei
despre bărbați care se omoară între ei.
Vreo 1.200 de pagini la 9,99 dolari. Nu ieși mai ieftin de-atât.
Dar Napoleon? E unul din preferații mei.
Știi ce i-a salvat lui Napoleon viața? Nu.
Orgoliul său. Orgoliu?
Da.
După ce a pierdut bătălia de la Waterloo,
Napoleon s-a izolat pe micuța insulă Sf. Elena.
Nimeni nu știe exact ce-a mai fost,
dar versiunea care-mi place mie e asta:
Era foarte deprimat și s-a hotărât să-și ia viața.
Dar Napoleon se credea de o putere supraomenească,
așa că a luat de șase ori cantitatea de otravă necesară să-l omoare.
Stomacul lui era atât de plin de otravă încât corpul a respins-o
și n-a murit.
Vezi? Orgoliul. I-a salvat viața.
Poate a avut nevoie de ochelari.
Ochelari? Da. Ca să citească cuvintele pe sticlă.
OTRAVĂ
E ciudat că spui asta.
Se zvonește că Napoleon era prezbit.
Poftim. Poftim.
Cred că rescriem istoria.
Ce-ar fi să vorbim despre asta la masă?
Dumnezeule, nu pot să cred! Iar te-am invitat la masă.
Iar am făcut-o.
Eu... Ține-te departe de mine, Viktor, bine.
Sunt bolnavă. Nu pot sta singură 5 secunde.
Bine.
Bine, ce? Bine.
Prânzul. Cu tine.
Iei prânzul cu mine? Da.
Nu aștepți un avion?
Aștept.
Al meu. Da.
Îmi pare rău. M-a sunat.
Lucrezi?
Nu. Ah.
Sunteți trei. Înțeleg. Înghesuială.
Ține-te departe de mine, Viktor.
Am o problemă gravă. Sunt la fel de rea ca Napoleon.
Ingerez bărbați veninoși până mi se face rău.
Nu ești bolnavă, Amelia. Nu.
Nu, ești puțin... prezbită.
Trebuie să plec. Trebuie să rămân.
Povestea vieții mele. Și a mele.
Inspecția e în 3 zile.
FBI-ul și Securitatea Națională o să facă turul la 9 dimineața.
O să supravegheze birourile cu două ore, înainte de interviul tău.
Cât câștigă Navorski?
Domnule?
Cu cât îl plătesc?
Cred că-l plătesc la negru.
Știu asta. Cât?
19 dolari pe oră.
De necrezut! Știi că e mai mult decât iau eu?
Așa e în construcții în New York.
Unul din oamenii mei a venit ieri la mine
dacă nu vreau să particip la un pariu.
Uită-te la el.
Dacă nu vreau să pariez când o să plece Navorski din aeroport.
Ai auzit de asta?
Eu am zis 3 ianuarie.
Adu-l aici.
Jake, n-are naționalitate. Bine. N-are țară.
E un risc pentru securitatea națională, conform interpretării mele a articolului 212.
Nu-ți cer decât să-l bagi într-un centru de detenție federală și să-l eliberezi.
Asta e tot ce doresc.
Despre ce închisoare federală?
Despre ce aeroport?
Alo? Alo?
Țara asta reține atâția oameni că nu e loc nicăieri!
Ai încercat la FBI? Am încercat la toți! Nu-l ia nimeni.
Să-l aduc înapoi în terminal?
Nu! De acum înainte, Navorski trăiește aici.
Oamenii care vin azi aici, mă observă, mă inspectează.
Dar, mai ales, o să se uite la cum e condus aeroportul ăsta.
Hai să le arătăm de ce asta e aeroportul numărul unu din Statele Unite.
Procesăm cam 600 de avioane pe zi.
Procesăm 37 de minute de avion,
cam 60 de secunde de pasager
ca să intre în țară.
Cât se poate de curat.
Ce importați? Computer software.
Ce de nuci!
Da. Soacra mea e înnebunită după ele.
Mă pune să-i aduc mereu o pungă când plec în Brazilia cu afaceri.
Soacra ta? Da.
Pot să gust una?
De unde ai știut că nu erau pentru soacra?
Dacă e însurat, unde e verigheta?
Și dacă e divorțat, ce om, zdravăn la minte, mai vorbește cu soacra lui?
Îmi pare rău, dar pe bune acum! Fără să jignesc soacrele.
Domnule... Da.
Domnule, avem o problemă sus.
Să aștepte. Nu se poate.
Când a aterizat avionul de 9:12 din Toronto, au găsit 4 rețete fără LMC!
Au încercat să-i ia pastilele și a luat-o razna!
Uitați-l. Credem că sunt pentru tatăl lui.
Liniștiți-vă, domnule! Lăsați armele jos!
Mențineți distanța! Bine. Suntem aici să vă ajutăm...
Suntem aici să vă ajutăm, domnule. Bine. Dă-mi cuțitul.
De unde e? Din Rusia!
Interpretul e în Newark! Ajunge într-o oră.
Trebuie să găsim pe cineva care să vorbească cu el. Am o idee.
Viktor.
Am nevoie de ajutorul tău.
Îl cheamă Milo Dragovich. Este de la granița cu voi.
Poate nu știe dialectul tău,
dar vreau să traduci și să mă scoți dintr-o încurcătură.
Să te ajut? De ce? Ca să nu fie nimeni rănit.
Tipul e foarte supărat.
Liniștește-l și te trimit înapoi în terminal.
Nu. New York. Nu stampila roșie. Eu verde. Verde.
New York. Bine, da.
Spui că da? Da.
Bine. Bine, bine, bine. Stai afară.
E cineva aici să vorbească cu dumneavoastră. Du-te.
Nu intra!
Deci?
Bine, spune-i că are nevoie de acte ca să exporte medicamente din țara lui.
Are nevoie de licență medicală de cumpărare.
În regulă? Mă înțelegi, Viktor?
Zice... Aduce medicamentele pentru tatăl lui.
Acestea sunt din Canada. Medicamente pentru tata.
Nu contează.
Avionul lui a aterizat în SUA. Are nevoie de acte în regulă.
N-a știut că avea nevoie de acte.
Nu i-a spus nimeni că are nevoie de documente.
Îi spun eu.
Actul trebuie semnat de spitalul și de doctorul care îi tratează tatăl.
Medicamentele astea trebuie să rămână în SUA, acum.
Trebuie să rămână aici.
Te imploră.
Știu. Văd că mă imploră.
Îmi pare rău, domnule.
Trebuie să luați un avion mâine dimineață. Medicamentele rămân aici.
Îmi pare rău.
Puneți-l la pământ!
Bine. Mulțumesc, Viktor. Ai făcut treabă bună. Hai să mergem.
Capră.
Ce? Capră. Medicamentul este pentru capră.
Capră? Da. Medicamentele sunt pentru capră. Capră.
A spus el asta? Da.
A spus...
Noi nu am înțeles. Eu nu am înțeles. Capră.
Ce vrei să spui? L-ai înțeles greșit?
Medicamentul nu e pentru tatăl lui muribund? Nu. Nu.
În Krakozhia, numele pentru "tată"
sună ca și "capră".
Am făcut o greșeală.
De ce faci asta, Viktor?
Medicamentul e pentru capră.
Ba nu e. Nu. Ba da.
Nu. Da.
Ai citit formularele de imigrare. Pe cel albastru.
Albastru? Da. Albastru.
Albastru? Albastru. Formularul albastru.
Acolo scrie că dacă e pentru un animal, nu are nevoie de licență.
Sunt sigur. Atunci poate intra cu doctorii. Foarte deștept.
De ce faci asta?
Nu-l cunoști. Nu știi regulile.
Uită-te la mine.
Urma să te ajut.
Acum vreau să-l mai întrebi... Nu! Nu tu!
Vreau să-l întrebi tu. Vreau să-l aud spunând-o.
Vreau să-l aud spunând pentru cine e medicamentul.
Te rog. Pentru cine e medicamentul.
Răspundeți-i, domnule Milo Dragovich. Pentru cine sunt pastilele?
Bine. Pastilele rămân. El pleacă. Și cu asta basta.
Capră.
Te rog. Pentru capră.
Medicamente pentru capră.
Dă-i pilulele.
Medicamente pentru capră.
Medicamente...
Haideți, acum s-a terminat tot.
Iubește mult capra aia.
Crezi că asta e un joc?
Crezi că am nevoie de un motiv ca să te bag înapoi, în celulă
pentru încă 5 ani?
Dacă intri în război cu mine, intri în război cu SUA....
După luptă, o să știi de ce cei din Krakozhia stau la coadă pentru hârtie igienică ieftină,
în timp ce America se șterge la fund cu hârtie fină.
Erau 20 de agenți.
Cei de la Imigrări au scos armele.
Dixon era gata să tragă.
Ca să-l omoare pe mititelul cu pastilele.
Dar a intrat cineva în încăpere și s-a pus în fața mititelului.
"Lăsați armele" a spus el.
"Nimeni n-o să moară azi."
Cine?
Cine l-a salvat? Spune-ne.
Cine a fost acest om?
Navorski. Viktor "Capra" Navorski.
TERMINALUL ANULUI
N-arată bine, Frank. Am respectat doar regulile.
Uneori trebuie să ignori regulile și să te concentrezi asupra oamenilor.
Oamenii, știu.
Oamenii. Compasiune. Pe asta e clădită țara asta.
Ar trebui să înveți ceva de la Navorski.
Fruntea sus. Încă nu s-a terminat.
Ăla e pentru mine? Da, da.
E un pește spadă din Insulele Virgine.
Pentru tine.
Pentru perete.
Pește pentru perete.
De ce vrei să mergi la New York?
Și ce e în cutia de alune?
O promisiune.
O promisiune? Într-o cutie? Da, o promisiune.
Îți fac eu o promisiune, Viktor.
Și e promisiunea unui om pironit aici.
Un om care ar putea rămâne aici încă 10 ani.
De acum înainte, tu și cu mine suntem parteneri.
Dacă rămân eu, rămâi și tu.
N-o să pui piciorul în New York.
N-o să pui nici măcar un deget în Statele Unite ale Americii.
Înțelegi ce-ți spun?
Da.
Nu ți-a plăcut peștele.
N-ai uneori impresia că trăiești într-un aeroport?
Nu e nevoie să facem asta, Victor. Te pot trimite într-o ladă
oriunde în America.
Dar căruciorul meu? Se poate ascunde...
Nu, nu pot face asta. Ai zis că vrei să te ajutăm.
Da. Cum o cheamă?
Amelia Warren.
Căutam o ieșire, nu o intrare.
Ai grijă, stewardesele nu-s ca femeile obișnuite.
Zborurile între fusurile orare le dau peste cap ceasul biologic.
Sunt mereu gata de sex. De ce crezi că zâmbesc tot timpul?
Bine, am găsit ceva.
Gupta, liniștește-te. Stai de pază la ușă.
Du-te tu la închisoare. Nu eu.
Ști ceva? Las-o moartă.
Da. Da. Warren.
Amelia Jane Warren?
Jane? Uite-o.
Bravo, Viktor! Clasa întâi.
Când se întoarce? Peste 3 săptămâni.
Amelia, vrei mâncăm ceva?
Vrei mâncăm ceva? Catalloni?
Vrei mâncăm ceva?
Gupta, ai fost vreodată însurat?
Ce-ai spus? Ai fost vreodată însurat?
Am avut o soție și 2 copii în India. I-am lăsat acolo acum 23 de ani.
De ce?
Aveam un mic magazin de țigări în Madras.
Făceam bani cât să supraviețuiesc.
Într-o zi a venit un polițist și mi-a zis că-i datorez o taxă.
Am spus: "Bine". Nu e neobișnuit. I-am dat.
Dar a doua zi, a venit iar. Și tot venea. Și tot venea.
Și eu îi dădeam bani și iar îi dădeam bani.
Până la urmă, în a cincia zi, am luat un cuțit și l-am înjunghiat în piept.
Ai omorât polițist? Nu. Nu i-am nimerit inima.
Când au încercat să mă aresteze, eu am fugit.
Deci, niciodată, nu te mai duci acasă?
Dacă mă duc, fac închisoare 7 ani.
Dacă te prind în Statele Unite? Te deportează.
Atâta timp cât curat podeaua și țin capul în pământ,
n-au de ce să mă deporteze.
N-au de ce să observe un om ca mine.
Hei, stai. Îmi pare rău.
Nu, nu, nu. Este ud.
Hei! Uită-te pe unde mergi!
Ai grijă!
Amelia. Viktor.
Salut. Scuze. Îmi pare rău.
Aproape m-a omorât.
Tu ești bine? Sunt bine.
Îmi place costumul.
Hugo Boss.
La reduceri. 149,99.
Un chilipir.
Napoleon? Da, da.
Și Josephine.
Știi ce i-a dat Napoleon în ziua nunții lor?
Amelia?
Ai vrea mâncăm ceva?
Mâncare. În seara asta?
Mă inviți la cină? Da.
Sigur.
La ce oră? La ora cinei.
Unde vrei să mergem? Știu eu loc.
Aveți programare? Navorski.
Pe aici, vă rog.
Mulțumesc.
Nu știam că au curte aici.
E foarte frumos.
Noapte bună.
Te rog, te rog.
Îmi pare rău. În seara asta avem cannelloni sau pui.
Cannelloni, vă rog. Cannelloni.
Scuze. Mulțumesc.
Pentru dumneavoastră, domnule?
La fel. E o alegere grozavă.
Mă întorc imediat.
Ia să văd... Poftă bună.
Știai că croissantul a fost inventat în România?
Spune-mi. Bine.
Era anul 1742 și turcii au invadat Bucureștiul,
cu un atac surpriză la adăpostul nopții.
Dar brutarii orașului...
Iartă-mă.
Deci, brutarii?
Nu contează. E o poveste stupidă. Nu, te rog.
Îmi pare rău, Viktor.
Nimănui nu-i pasă unde a fost inventat croissantul.
Pun pariu că nici măcar românii nu dau doi bani.
Mie îmi pasă.
E istorie. Deci e adevăr.
Am 39 de ani. Nu.
Da. Nu.
Asta e adevărul. Nu ai.
Spun tuturor că am 33 și majoritatea bărbaților cu care am ieșit cred că am 27, dar nu.
Am 39.
Deci? Și eu am avut 39, cândva.
Aveam 18 ani când am început să lucrez la liniile aeriene.
Fac asta de peste 20 de ani.
Și nu mă mai pot preface.
Asta e.
De aceea, în agenda mea sunt trecute orașe și pager-ul sună mereu la cină.
Poți închide pager-ul.
Aș vrea să pot.
Aștept un telefon de 7 ani.
Știu că o să sune, Viktor. De aia nu pot s-o sfârșesc.
De aia locuiesc prin hoteluri și am mereu valiza gata de drum,
că poate vrea să ne întâlnim în weekend.
Da.
Am așteptat toată viața.
Doar ca să aflu la ce folosește Iadul.
Îmi pare tare rău.
Eu trăiesc aici.
Ce? Eu trăiesc în terminal.
Poarta 67.
Stai la aeroport? Da. Zi și noapte.
Și ce? Ca și tine, mi-au zis să aștept.
Așa că aștept.
Toți cei care zboară des, se simt ca tine, Viktor.
Toată lumea așteaptă. Toată lumea.
Un avion, o întâlnire... Nu, eu nu aștept avion sau întâlnire.
Dar ce aștepți?
E în regulă. Înțeleg.
Am o idee.
Vino aici. Ce faci?
Ești sigură?
Mai sigură decât orice. Sunt sigură de asta.
Ești gata?
Deci, când te întorci?
În 13 zile. Tu?
Eu o să fiu aici.
Dacă ți se schimbă programul?
Poate ar trebui să schimbăm numerele de telefon.
Nu. O să fiu aici.
Știi ce i-a dat Napoleon Josephinei când câștigat Bavaria?
Spune-mi.
Hai, spune-mi.
O să-ți arăt. Peste 13 zile.
Ce face?
Nu pot să-l întreb ce face. Eu trebuie să-i spun ce să facă.
Dacă-l întreb, arăt ca un idiot.
Îmi pare rău. Te rog, trebuie să faci asta pentru mine.
Promit că o să te îngrași cu câtă mâncare o să ți-o dau.
Dar, te rog, fă asta pentru mine. O să fie ultimul lucru pe care ți-l cer.
Te așteaptă să te duci la Sbarro.
Trebuie să muncesc. O să aștepte.
CAPELA
TINERI ÎNSURĂȚEI
Cum ai călătorit? Bine.
Mulțumesc.
S-a întâmplat ceva? Va trebui să veniți cu noi, doamnă.
Cred că glumești. Vin pe-aici de două ori pe lună.
Vă rog, urmați-mă.
Trebuie să mă întâlnesc cu cineva.
În branșa mea, 3 lucruri contează:
persoana, documentul și povestea.
Dacă afli adevărul despre unul, îl afli despre toate trei.
Am nevoie de ajutorul tău ca să aflu adevărul.
Știi un bărbat pe nume Viktor Navorski?
Da.
Știi de ce e aici și de unde e?
Nu, suntem doar prieteni.
Ai observat că ascunde o cutie de alune prăjite în geantă?
Și?
Ce crezi că face cu ele?
Unt de arahide, presupun.
Știm că vrea să se ducă la Ramada Inn, pe Lexington.
Ți-a spus de ce e în New York?
Nu.
Ți-a spus unde stă? Nu, ne-am întâlnit la aeroport.
Știu doar că e antreprenor de construcții, mereu pe drumuri.
Asta e tot.
E antreprenor? Da.
Asta a spus?
Amelia. Sunt curios...
Ești genul de femeie care poate avea orice bărbat.
De ce Viktor Navorski?
E ceva ce un tip ca tine n-ar putea înțelege niciodată.
Bănuiesc că ai pierdut iar avionul.
Te rog, ia loc.
Este în regulă Viktor. Toți bărbații mint.
Măcar tu nu ești foarte priceput. N-am mințit.
Mi-ai spus că ai întârziere, dar n-ai spus că 9 luni!
Poate vezi bărbatul așa cum vrei tu să-l vezi.
Și ce văd? Cine ești?
Eu... Inacceptabil?
Da. Da.
Vrei să auzi partea nostimă?
M-am despărțit de el.
Veneam încoace să-ți spun că nu mai e în viața mea.
Sunt liberă. M-am săturat să aștept.
Măcar avem asta în comun.
Amelia, știi ce i-a dat Napoleon Josephinei, când câștigat Bavaria?
Nu.
Lasă-mă să îți arăt.
Te rog. Te rog.
La naiba. Te rog.
Asta a fost cadoul lui Napoleon pentru Josephine.
O mie de fântâni.
Ai făcut asta pentru mine?
Te rog. Stai jos, stai jos. Nu te uda.
Haide...
Nu merge.
Ar trebui să arunce apa sus la tavan.
Spune-mi adevărul. Ai scăpat de la vreo casă de nebuni?
Ești criminal?
Trăiești aici, Viktor.
Trăiești la poarta 67. Vreau doar să știu de ce.
Aici. Să îți arăt.
Tatăl meu.
Doamne, spune-mi că tatăl tău nu e în cutia aia de alune.
Asta e jazz.
Tatăl meu, Dimitar Asenov Navorski,
a văzut poza asta într-un ziar unguresc, în 1958.
El a zis că s-a uitat la poză 7 zile.
Luni, marți, miercuri...
Cine sunt?
Count Basie, Dizzy Gillespie, Theloniuous Monk, Sonny Rollins...
Art Blakey, Max Kaminsky.
57 cu toții.
După ce s-a uitat la poză 7 zile, tata a avut o idee.
A început să scrie la club New York: Lickety-Split, Snookie, Sugar Bowl...
a rugat călugărițele să scrie în engleză. Sute de scrisori.
După aceea, a așteptat.
A așteptat o săptămână, o lună, un an.
Tatăl meu, a așteptat 40 ani.
Și toți și-au scris numele.
Unul câte unul.
Toți și-au scris numele și l-au trimis tatălui meu.
Toți, în afară de unu.
Benny Golson.
Saxofon.
Tata a murit înainte ca Benny Golson să scrie numele lui și îl trimită lui tata.
Așa că eu i-am făcut o promisiune, lui. Și m-am ținut de promisiune.
Eu am promis să merg la New York, să îl găsesc pe Benny Golson,
să îl rog să-și scrie numele ca să îl pun în cutie.
Ai trăit aici atâta timp ca să faci asta pentru tatăl tău?
Poate că eu cred, ca și el, ar fi făcut la fel pentru mine.
Tu ai spus că aștepți pe cineva.
Eu ți-am spus ție: "Da, da, toți așteptăm".
Tu ce aștepți?
Pe tine. Te aștept pe tine.
Ce?
S-a terminat războiul.
Pace în Krakozhia...
Gata, gata! Să ridicăm paharele!
Să ținem un toast pentru prietenul meu Viktor "Capra".
Să nu-și mai piardă niciodată țară!
Krakozhia!
Amelia! Ai venit mai devreme!
Bună Amelia, uite...
Pace! Războiul... Vino! Vino!
Vezi? Războiul din Krakozhia s-a terminat!
Pace! Războiul s-a terminat!
Îl știi pe prietenul meu? Lucrează la Washington.
Are multe relații. Poftim.
E un permis de trecere, Viktor.
Viză de o zi pentru urgențe, pe numele tău.
Viza? De la prietenul tău? Da. Da!
De la prietenul tău? Da.
Du-te la New York, găsește ultimul nume și pune-l în cutie.
Merg New York? Da.
Merg New York!!
Amelia, vino cu mine la New York...
Prietenul tău a făcut asta pentru mine? De ce?
A făcut-o pentru mine.
Ți-am spus să stai departe de mine, Viktor, dar n-ai înțeles.
Cred că erai confuz. Nu, eu am fost confuz în toate.
Dar nu sunt confuz. Nu în asta.
Îmi pare rău. O să întârzii.
Amelia. De ce pleci? De ce pleci?
Știi ce i-a dat, Napoleon, Josephinei ca dar de nuntă?
Un medalion de aur.
Și în interior a pus o inscripție.
"Destin".
Destin.
...se bucură pe străzi și în tavernele locale.
În depărtare, un steag Krakozhian a fluturat de pe clădirea Parlamentului...
Bună, iubitule. Bună.
Mi-a fost dor de tine.
Haide.
Următorul.
Viktor.
Bună, Delores. Ce mai faci azi?
Ce ai aici?
O, nu. Nu e semnat.
Ce?
E o viză de o zi pentru urgențe.
Pentru validarea autenticității trebuie semnată de ofițerul de supraveghere.
Dixon?
Da.
Dixon.
Războiul în țara mea s-a terminat.
Da. Știu. Felicitări.
E ciudat, nu, Viktor?
Când aștepți ceva atâta timp...
Doar o clipă.
Și eu am trăit una azi.
Vezi insigna asta?
Insigna asta înseamnă că am fost făcut comisar.
Înseamnă că am autoritate deplină asupra securității acestui aeroport.
Biletul și pașaportul tău.
E timpul să te duci acasă.
Ofițer Waylin, condu-l pe domnul Navorski la terminal
și ai grijă să nu piardă avionul.
La revedere, Viktor și mult noroc!
Cred că vreau să merg în New York.
Nu îngreuna situația, Viktor.
Eu nu mai sunt "inacceptabil".
Ți-am spus că s-a terminat. Eu merg New York.
Ești sigur că vrei să faci asta?
Merg New York, acum.
Una din sarcinile mele ca și comisar e să scap de cei nedoriți. Și sunt destui.
Cum e tipul ăsta, Joe Mulroy. Cred că-l știi.
Joe e aici de 20 de ani. Dar se pare că ține după program un joc de poker,
aducând băutură și marijuana.
Amărâtul o să-și piardă pensia. Și cred că are și copii.
Da.
Mai e și tipul ăsta, Enrique Cruz. Cred că-l știi și pe el.
Enrique a lăsat oamenii să intre în zona de prepararea mâncării.
Asta e o încălcare majoră a securității.
Săracul de el. Cred că abia s-a logodit.
Dar va trebui să-l dau afară.
Mai e și Gupta Rajan. E om de serviciu.
Dar e căutat pentru agresarea unui polițist în India, în 1979.
Va trebui să-l deportez.
Plec acasă.
Scuze. Ce-ai spus? Plec acasă.
Lasă-i în pace. Plec.
Azi. Da.
Dacă nu urci în avion, s-a zis cu toți, înțelegi?
Ai înțeles? Da. Da.
Bine. Bine.
Nu te cred.
Viktor, nu e nevoie să faci asta. Te poți lupta cu ei.
Te ajutăm. Îți datorez așa de mult.
Lasă-mă să te ajut. Ascultă-l. E prietenul tău.
Toți suntem prietenii tăi. Suntem familia ta acum.
Gupta.
La revedere.
Ai încercat să ne păcălești.
Ne-ai făcut să credem că o să ieși pe ușile alea. Că o să te lupți cu ei.
De ce nu te lupți?
Războiul s-a terminat. Du-te atunci. Dispari.
Dispari! Du-te acasă și spune-le că n-ai reușit!
Ajungi așa aproape de America,
dar n-ai curajul să mergi de aici aici.
Ești un laș.
Avionul nu întârzie.
Ești un laș.
Îmi faci greață!
Ce e cu tine? Liniștește-te.
Se uită lumea. Se uită la mine de parcă aș fi...
Uită-te la mine.
Hai, uită-te la mine.
Trebuie să știi ceva.
Doamnelor și domnilor, United Airlines, zborul 865
de la Krakozhia a aterizat și trage la poartă...
Pentru pasagerii cu bilete la zborul 866 spre Krakozhia
plecarea se va face la timp.
Treci înapoi, te rog.
Gupta.
Gupta!
Mă duc acasă!
Dispari!
Atenție, vă rog!
Zborul 866 spre Krakozhia se amână până la noi ordine.
Aveți programare?
Cineva să îmi spună ce se întâmplă acolo?
Suntem în spatele tău.
Pleacă Viktor.
Monica! Pleacă Viktor! Știu. Se duce acasă.
Se duce spre ușa din față, spre oraș!
Ce?
Din partea magazinului Discovery vrem să-ți dăm asta.
Aduce noroc.
O cameră digitală pentru vara Katia.
Nu știu unde te duci, dar ăștia o să-ți țină cald la picioare, când ajungi acolo.
E toată lumea pe poziții? Suntem aici.
Asta e. Păziți ușa.
E galbenă, culoarea ei preferată.
Îmi pare rău, Viktor.
Ia-l Judge.
Stai așa, Viktor. Ușurel.
Vezi ușile alea?
Alea sunt ușile de intrare în New York,
în Statele Unite ale Americii. Întoarce-te.
Ninge în oraș și o să ai nevoie de asta.
Noroc.
O, nu. O, nu...
O să-mi fie dor de tine.
Ai grijă să nu mai rămâi blocat pe unde te duci.
Arestați-l! Arestați-l!
Fir-ar să fie!
Taxi!
Mulțumesc. Drum bun.
Încotro?
Lexington 161. Ia-o pe autostrada Van Wyck spre podul Queensboro, te rog.
E mai rapid pe BQE.
De unde ești? Din Krakozhia. Viktor Navorski.
Eu sunt Goran. Albania.
Când ai venit la New York? Joi.
Domnule, vreți să dăm alarma, să blocăm ieșirea sudică și să verificăm mașinile?
Domnule?
5:30 de la Tokyo tocmai a aterizat.
Avem două avioane pe pistă. Barcelona se apropie.
E devreme și 1.500 de oameni sunt în drum spre noi.
Toată lumea înăuntru. Toată lumea înăuntru.
Haideți! Mișcați-vă!
Să mergem!
Vă cazați, domnule? Nu, nu mă cazez...
Vreau să merg în locul ăsta, vă rog...
Barul e chiar după colț, domnule.
Au băuturi ieftine și muzică live în fiecare seară. Vă place jazz-ul?
Monitorul nu merge, dar... Ar trebui să auzim basul cu talgerele.
Mai mult bas. Pianul sună bine.
Hai să cântăm Killer Joe. A mers bine aseară, așa că...
Da? Ești Benny Golson?
Da. Da, eu sunt.
Benny Golson? Eu sunt Viktor Navorski. Sunt din Krakozhia.
Tatăl meu, Dimitar Asenov Navorski, era mare admirator al muzicii tale.
Un fan jazz. Fantastic!
Vrei să îmi dai un autograf, te rog?
Pot s-o fac mai târziu? Acum trebuie să începem.
Doar o clipă. Aștept...
În regulă.
LEGENDĂ A JAZZ-ULUI BENNY GOLSON
Taxi! Taxi!
Unde vrei să mergi?
Mă duc acasă.
Subtitrarea: Alexe Sorin Sincronizarea: Edy (Subtitrări-Noi Team)
Revizuire: muLineZu